Alltid nyheter på 1010 WINS.
Det är 17 grader...
Somna om, du.
Alltid nyheter på 1010 WINS.
Det är 20 grader varmt i dag, 24 augusti.
Alltid nyheter på 1010 WINS.
Det är 22 grader varmt i dag, 25 augusti.
Bland nyheterna: En brand rasar...
USA:s OS-simmare i Brasilien...
Åskskurar och 30 grader.
Clinton-kampanjens nya vallöfte...
Polisen tiger om mordmotivet...
Valdagen närmar sig...
Danny, dags att vakna.
Dags att...
Jag har varit uppe hela natten.
Klockan är snart sju.
Jag har en visning.
- Fick du tag i henne? - God morgon.
Jag har ju körkort.
Skolan börjar nästa vecka, va?
- Man kan söka till Syracuse nu. - Jag har talat med Chris Simpson.
- Alla jag känner ska gå på State. - Du har ju pluggat stenhårt för det här.
Din läxa.
FLUGORNAS HERRE
- Hur långt har du läst? - Femte kapitlet.
Där de nästan dödar en pojke.
Jag klarar mig själv.
- Det funkar ju. - Ska du skriva uppsatsen också?
De vill ha drömhuset för 350 000 dollar.
"Kan du ha visningen vid midnatt?"
En privatskola, men helt klart prisvärd.
- Har du sett vad terminsavgiften blir? - Och då är inte boendet inräknat.
Det löser vi.
- Så blir det. - Onsdag.
Det måste stå på en lapp!
Jag lyssnar visst!
Jag glömmer inte.
Jag ska försöka.
- Jag älskar dig. - Jag smågillar dig.
Hejsan!
18 000 dollar om året...?! Det är förskola, inte MIT.
- Vad läser du nu? - Svindlande höjder. Charlotte Brontë.
Emily.
Det ansiktet glömmer jag inte.
Vi fick otrolig ögonkontakt en gång.
Min son vill att jag går i pension. Det kanske jag gör. Varje dag är en kamp.
Det börjar kännas som nedräkning. Fram och tillbaka.
Och en vacker dag är det över. Livet.
- Vi ses nästa gång! - Sköt om dig.
Pappa dog vid 43 års ålder.
Kvar blev jag, mamma och mina bröder med ett berg av skulder.
Jag kom till USA tomhänt. Skaffade familj.
Därför valde jag det här yrket: för att skydda unga familjer.
Min fru Karen och jag har jobbat flitigt och varit förnuftiga.
Besparingar, investeringar, sonens utbildning.
Men 2008 förlorade vi allt.
Huslånet skulle amorteras. Vi sålde av våra tillgångar, allt vi kunde avvara...
...alltmedan bankerna på Wall Street blev rika.
Det enda vi behöll var livförsäkringen.
Kostnaden är högre, men jag känner dig.
20 räcker nog inte.
Jeanie, vill du ta fram Jared Carlsons försäkring?
Jag tittar på det och återkommer.
Alex Murphy ringde om att ni skulle ta en öl på Paddy O'Brien's.
Du kan alltid ringa Webber och Finch.
Får jag tala med dig, Mike? Kom in till mig.
Efter tio år...
...helt utan vidare?
Avgångsvederlag.
Engångssumman har ersatts med förlängd sjukvård.
- Ger du mig en försäkring, Frank? - Du bör få arbetslöshetsunderstöd.
Karen och jag klarar oss knappt.
Personalavdelningen svarar på alla frågor.
Jag har två lån, en son som ska börja på college och fem år kvar till pension.
Jag är 60 år gammal...!
Det är ingenting personligt, Mike. Du kostar mer än du drar in.
Du är en flitig, hederlig, god soldat.
Men sanningen är att soldater stupar.
- Hej, älskling, hur har du det? - Bra. Ville du nåt särskilt?
Jag undrar om du varit på banken.
Nej, vi skulle ju vänta.
Till den här veckan, sa vi.
Danny måste anmäla sig och allt hänger på banken.
Jag postade terminsavgiften i morse. Är allt som det ska?
Javisst. Det är lite körigt, bara.
- Då ses vi i kväll, älskling. - Ja. Hej då.
Förlåt att jag är sen. Hur är det?
- Hur länge har du varit här? - Sen väktarna visade mig ut. Skål.
Två till... åt honom.
Och vad sa Karen?
Har du inte sagt nåt...?!
- Vad ska jag säga? - Säg att du fått sparken...!
Hon vet inte hur illa det är.
Vi har ingen buffert.
Tio år -ett hem, ett liv, en karriär. Och sen får man plötsligt höra:
"Det var roligt så länge det varade! Vi ses på begravningen."
Du är en bra karl, se bara på din familj.
Du offrade karriären för deras skull, glöm inte det.
Vi var kollegor i sju år, du har alltid hjälpt mig.
Nu kan väl nån få hjälpa dig.
Som du vill...
Du kunde ha det som jag: 45, frånskild, avskydd av barnen.
Jag skulle gärna vara 45 igen.
Var glad att du slutade.
Polisyrket handlar om annat nu: politik, tjänster, att välja sida.
- Inspektör Hawthorne? - Han är kommissarie nu.
Såna som vi, däremot... Det kvittar hur mycket vi jobbar och sliter.
En stadsplanerare har begått självmord medan åklagarens mutbrottsutredning...
- Alla är korrumperade. - Nu kommer han.
- Michael... Det var inte i går. - Gratulerar till befordran.
Jag tillbringar all arbetstid i stadshuset, fast det hör ju till.
- Säljer du fortfarande försäkringar? - Ja.
- Förlåt att jag störde. - Ingen fara.
- Kan vi talas vid? - Inte nu, jag har precis stämplat ut.
- Kul att se dig. - Detsamma.
Passa dig för honom.
Skithög.
Du är inte den som döljer nåt för sin fru eller är för stolt för att be om hjälp.
- Jag klarar mig. - Irländsk stolthet.
- Ja, du borde ju veta. - Nu ska jag hämta grabben.
Har inte du ett tåg att passa? Jag betalar.
- Lova att berätta för Karen. - Att du betalade?
"Vad anser Gud om pengar? Kolla vem han ger dem till."
Vi ses.
Ursäkta mig.
Väskkontroll i rusningen...!
"Släpp fram allt som tickar."
Det går inte.
Kan man få teckna en försäkring lite kvickt innan man kolar?
Se dig för!
Jag vill!
Se upp för dörrarna.
Telefonen...!
Fan...!
Jag är redan på pendeltåget. Ska det bli av, så får det bli i kväll.
- Hej, Walt. - Fick du nåt namn?
Hon tittar oerhört intresserat på dig.
Jag ser ingen.
- Är allt som det ska? - Javisst.
- Inga sittplatser? - Jag ska kissa. Prostatan jävlas.
Jag har inte sovit en blund. Vad ska jag göra?
Allt ser bra ut, Manny, men vi har ändå ingen ström. Det får de lov att fixa.
Så här, då...
- För sjutton, Jimmy! - Jag gjorde inget.
Hej, Tarrytown! Luftkonditioneringen har pajat. Fortsätt framåt.
- Du ser sliten ut, Sam. - 32 år.
Tar inte tåget kål på mig, så gör folk det.
- Gör det för min skull. Ta väskan! - Jag vill inte. Sluta!
Och därför har jag aldrig gift mig.
Men sluta!
JP Morgan och Chase gör storkovan. Jag sa ju åt dig att köpa... Va?
Men hallå!
Gieves och Hawkes-kostym -vet du vad det är? Klart du inte gör.
I så fall får du göra dig av med honom.
Biljetterna, tack.
Har du biljett? Biljettköp ombord kostar extra.
Taskigt, jag vet. Typiskt byråkrater. - Biljetterna, tack.
Tack, Gordon.
Inga fötter på sätet. Biljett?
Klart jag vet vad jag sysslar med!
Måste du skrika?
Måste du lukta billig parfym?
Hej då.
68th Street Station.
Nästa: 86th Street Station.
Fyra år och du har läst allihop. Jag hade aldrig klarat det utan dig.
Steinbeck...
Somliga anser att hans främsta verk var ett brev till sonen.
- Boken. - Jaha.
Ursäkta mig.
Tack.
Min första pendeltågsresa. Spännande.
- Och du? - Varenda dag i tio års tid.
Då känner du väl alla ombord?
De som pendlar varje dag, till utseendet. Har vi träffats förut?
- Nej. Jag heter Joanna. - Michael.
- Är det fyra minuter mellan stationerna? - På ett ungefär.
Fyra minuter. Av och på, av och på. Detta folkmyller.
Nu stör jag dig... Jo, du vill läsa i fred.
- Jag är gift. - Det är jag också.
Mänskligt beteende, en arbetsskada.
- Att vara gift? - Att störa folk.
Jag pratar jämt.
Ditt yrke är alltså att inleda samtal. Och sen, då?
Hundra passagerare i en vagn.
Sexton psykologiska personlighetstyper.
Det bör alltså finnas sex av varje typ-
- som reagerar olika beroende på situation.
Min uppgift är att besvara en fråga.
- Och vad är det? - "Vem är du?"
Jag? Det borde du nog fråga min fru.
Vi gör ett experiment.
Det gör inte ont. Det är bara en enkel hypotetisk frågeställning.
Ponera att jag skulle be dig att göra en liten sak.
Det är nåt som just du kan utföra.
En bagatell för dig-
- men det skulle påverka en annan passagerare.
- Skulle du göra det? - Jag vill veta vad det är.
- Är det viktigt? - Jag anser det.
- Du skulle inte veta vilka följderna blev. - Varför skulle jag då göra det?
För att det skulle finnas en belöning.
Och vad är det för belöning?
På toaletten i andra vagnen...
...kan det kanske ligga ett paket...
...undangömt...
...och i det paketet ligger 25 000 dollar.
Pengarna är dina, plus ytterligare 75 000...
...om du gör nämnda lilla sak.
Jag förstår inte.
En passagerare hör inte hit.
Du behöver bara hitta den personen, det är allt.
Personen har en väska. Du vet inte hur den ser ut, men det är stöldgods i den.
Personen går under namnet Prynne, som inte är ett riktigt namn...
...och kliver av i Cold Spring.
Hittar du personen och väskan, så får du 100 000 dollar.
Kliv inte av innan du hittat väskan.
Säg inget till nån om det här. Enkelt.
Det skulle ju vara hypotetiskt.
En liten sak. Det klarar en f.d. polis.
- Hur vet du...? - Här ska jag av.
Menar du allvar?
Du får betänketid till nästa hållplats. Vem är du?
Va...?
Otroligt.
Biljetterna.
- Ursäkta... - Luftkonditioneringen har pajat.
Jag hoppas att du kan hjälpa mig. Jag letar efter nån, en god vän...
...som ska till Cold Spring.
Har du koll på var alla kliver av och på?
Självklart, jag tar bilder också...
- Jag menade inte så. - Biljetter och zoner.
Biljett till stationen, jag klipper zonkortet och sätter det i sätet.
Gäller det bara enkelbiljetter?
Vet du inte hur din vän ser ut?
Du frågar om passagerare, rutiner...
Det är fånigt.
Vi har bara pratat på nätet. Hon skulle vara här, bor i Cold Spring.
Ska du träffa en nätdejt? På pendeltåget?
Jag kan inte hjälpa dig. Det kan ingen.
Okej.
Ta det lugnt och lycka till.
110th Street Station.
- Michael MacCauley? - Ja.
- Har du hittat det du letade efter? - Vad då?
Blir det av nu?
Nej, jag kan inte.
De trodde att du skulle säga det.
- Vad är det? - En varning.
Om du inte fattat det, så är du iakttagen.
Nästa: 125th Street Station.
Tony, får jag låna telefonen?
Nån snodde min. Jag måste ringa ett viktigt samtal. Snälla du.
Visst. Det är ingen mottagning före 125th, men pröva längre bak.
Rör inte spelet!
Har du listat ut vem hon var? Hon som spanade in dig.
Jag trodde att du letade efter henne.
Men jag dömer ingen.
- Får jag låna sportdelen? - Javisst.
- Tack. - Yanks möter Sox.
De vinner lätt.
Jag får inte se matchen för min son. Han oroar sig för mitt blodtryck.
Som om Yanks skulle ge mig en infarkt. Jag fattar inte varför han är så orolig.
Ring polisen Familjen i fara
Jag straffas för hans goda uppfostran.
Jag tänkte ta en öl, du kan väl följa med.
Jag kan inte.
Jag måste ringa.
- Svara nu, Karen...! - Mobilnumret kan inte nås.
- Polisen. - Murphy.
- Kan jag koppla till röstbrevlådan? - Mobilen. Det är viktigt.
Det är Michael. Jag är på pendeln strax före Harlem.
Jag fattar ingenting.
En okänd kvinna vill att jag hittar en passagerare med en väska.
Murph, jag tror att...
Skicka en bil hem till oss och ring det här numret sen.
DU SKULLE KUNNA VARA HEMMA NU!
125th Street Station.
Vi ses nästa gång!
Nästa: Yankee Stadium.
Murph...?
Du antog erbjudandet, sen bröt du mot reglerna.
Vi gör ett tillfälligt stopp, men åker strax vidare.
Vad fan är det här?
Titta ut. Hörnet MLK Lexington. Fort. Sydöstra hörnet.
- Vad vill du att jag ska göra? - Ta ditt ansvar.
Alla gör svåra val. Ingen tvingade dig att ta pengarna.
Ser du honom?
Han får inte prata med polisen.
- Jag sa inget. - Det är inte sant.
- Herregud. Vad har du gjort? - Du gjorde det. Det var ditt val.
Leta rätt på Prynne och väskan, annars får det följder.
Såg ni vad som hände?
Jag kommer åt alla överallt. Din fru Karen, din son Danny.
Du skulle bara våga ge dig på min fru eller son...
Jag bad dig göra en liten sak. Krångla inte till det.
- Tvinga mig inte göra dina kära illa. - Vänta...!
Enkelbiljetter sitter instuckna i sätena. Jag ser vilka som ska till Cold Spring.
- Bra. - Vad ska jag göra med väskan?
Kolla i högra kavajfickan.
- Vet du vad det är? - En gps-sändare.
Nånting lärde du dig som polis... Sätt sändaren på väskan, det är allt.
Dobbs Ferry Station, tre hållplatser, 19.00.
- Och Michael... - Vad då?!
Lämna tillbaka telefonen nu.
Vet du vem som sitter här?
- Ursäkta, går tåget till Tenmile River? - Ja.
Som jag trodde. Tack.
Yankee Stadium.
Jag kunde inte undgå att höra att du är mäklare.
Vill du nåt?
Jag har inte sett dig på pendeln.
Det har sina skäl.
Affärsresa?
Min fru och jag ska gå i pension och söker en ny mäklare.
- Vi tillhör de största i världen. - Jättebra...
Ni tillhör inte vår kundbas.
Du ska till Cold Spring. Kundbesök, tänkte jag...
Varför tror du att jag ska dit? Vad är du ute efter?
Kostymen, skorna, klockan...
Efter tjugo år som försäljare vill du väl köpa nåt på Maui.
Ja... På nåt tåg. Jag borde aldrig ha lämnat Goldman Sachs.
Hörru, Goldman Sachs. Å amerikanska medelklassens vägnar: "Dra åt helvete."
Fortsätt.
Det var inget.
- Vilken jobbig dag, Sherri. - Ja.
Värst vad du har sprungit fram och tillbaka.
Karen tjatar om att jag ska motionera - tåget eller pilates.
- Hur mår familjen? - Bra.
- Danny ska börja på Syracuse. - Vad roligt!
Han vacklar mellan studentboende och egen lägenhet...
Ursäkta... Du går på Columbia, va? Linnet.
Vill du bli fotograf? Kameraväskan.
Jag vet inte...
Ungdomar.
Vänta.
Dobbs Ferry.
Jag vill bara prata.
Vad håller du på med? Är du inte klok?
- Vad är det här? - Ingenting.
- Falska id-kort? - De är inte mina.
Min kille bad mig ta dem, han hade åkt fast.
- Är du polis? - Nej då.
Men om han brydde sig om dig, skulle han inte be dig göra nåt sånt.
Okej...
Nästa: Tarrytown.
SETT NÅGON BETE SIG MISSTÄNKT?
SÄG TILL OM DU SER NÅT
- Är du säker? - Det kanske inte är nåt.
Alla tre satt tillsammans.
Vid 125th gick alla till varsin vagn. Det verkade skumt.
Jag får bara kolla kvarlämnade väskor.
Jag åker ju här varje dag. Det kanske inte är nåt.
- Man ska ju säga till om man ser nåt. - Kan du peka ut dem?
Hon som sitter där. Sjuksköterskan.
I andra vagnen: svart kille med gitarr.
Och en i sista vagnen. Alla ska till Cold Spring.
Ursäkta mig. Jag gör säkerhetskontroller och måste få titta i väskan.
- Varför det? - Jag måste titta i väskan.
- Det är en säkerhetskontroll. - Jag vet vad jag har för rättigheter.
Varför just jag?! Varför just min väska?!
De andra passagerarna blir störda. Sänk rösten.
- Jag var inte otrevlig. - Jag är sjuksköterska!
Jag har inte ihjäl folk, jag hjälper dem!
Det är bara en säkerhetskontroll, öppna väskan nu.
Öppna väskan.
Jag kommer inte åt nåt än. Jag behöver mer tid.
- Vem är du? - Lugn.
Varför följer du efter mig?
Har du begärt kontrollen?
- Prynne? - Va?
Vem är du? Hur mycket vet du?
Vad du än håller på med, gör du bäst i att sluta med det!
Hur gick det?
Bra.
Såg ni? Fanskapet försökte sno min plånbok.
Fan, vad obehagligt.
Hallå.
Va?
Vem är det?
Okej.
Det är till dig, Mike. Nån som säger sig vara polis.
- Hur är det med dig egentligen? - Ursäkta mig ett ögonblick.
Murph. Skickade du en bil?
Tarrytown-polisen är på väg. Vad fan är det som händer?
Mike...?
En kvinna sa att hon hette Joanna.
Hon erbjöd 100 000 om jag hittade nån.
- De vill ha väskan. - 100 000? Vad är det för väska?
Det vet jag inte. Det låter galet.
De har hotat Karen och Danny och dödat en man.
- Herregud... Är du kvar på tåget? - Ja.
Gör ingenting. Jag ringer en vän på transportmyndigheten.
- Jag hittade honom. - Vad gjorde du?
Jag fick en gps-sändare. Killen är 25-30, svart väska, ormtatuering på halsen.
- Han går under namnet Prynne. - Prynne?
Tog du pengarna, Mike?
Ska jag hjälpa dig som polis eller vän? Det är två skilda ting.
Vad är det du inte säger?
I förrgår fick en kollega ett självmord.
Han jobbade med stadsplanering, det är på nyheterna.
Han hade hamnat i dåligt sällskap.
Ett vittne såg två killar slänga ut honom från 35:e våningen.
Vittnet kallas Prynne.
Och nu har jag pekat ut honom. Nån ombord tänker döda honom.
Jag har bråkat med honom, jag har en massa pengar, jag är arbetslös.
Hon har lurat mig i en fälla.
Gör så här: Gå av vid nästa hållplats...
Murph...?
Är du klar nu?
Vad fan är det med dig?
Förlåt, Tony. Tack.
Fan, nu måste den laddas.
UTREDNING LEDER TILL SJÄLVMORD
Varför ska vi träffa ett vittne utanför stan? Det känns fel.
20 minuter.
- Jag kollar med agent Foster. - Bara vittnet kliver av tåget.
Är allt som det ska?
Se vad du har gjort, Michael. Ännu en död passagerare.
- Han var FBI-agent. - Men inte Prynne. Du märkte fel man.
- Du dödade honom. - Vems fel är det?
- Inte mitt! - Intala dig det, du.
Du hade inga som helst problem med att döma någon till ett ovisst öde.
Jag ställer inte upp på det här.
Mobilnumret kan inte nås.
OKÄNT NUMMER
- Jag vill tala med min fru. - Du har mer att göra.
Inte förrän jag vet att min fru och son är oskadda.
De ska precis åka hemifrån.
Mamma, vi kommer för sent!
Har du sett min ring? Jag kan svära på att den låg i badrummet.
- Har du frågat pappa? - Han svarar inte, som vanligt.
Mamma, vem är det?
Danny, sätt dig i bilen.
Lås bildörren.
Ja?
- Är ni Karen MacCauley? - Ja.
Det gäller er make.
Ursäkta, men...
Du har en fin familj, Michael.
Tarrytown.
Polisen är på väg.
Ja, det var de -innan du drog till dig för mycket uppmärksamhet.
Titta ut. Nån har anmält en farlig passagerare-
-och där står du med ett lik.
- Säg vad jag ska göra. - Kliv inte av och åk inte fast.
Jag har jobbat här länge. Han är inte farlig.
Han sa sig leta efter nån.
Han dillade om suspekta väskor, sen hamnade han i slagsmål.
Ursäkta dröjsmålet, vi åker snart.
LIVSFARA
Inget i första eller andra vagnen.
- Inget i tredje eller fjärde heller. - Eller femte och sjätte.
Han är inte här. Nu drar vi.
Imponerande. Du såg ut att missa tåget.
- Jag vill tala med min fru och son! - Två hållplatser återstår.
Garrison är din sista chans om du nånsin vill tala med dem.
Jag hinner inte!
Det tror jag säkert att du klarar!
Luftkonditioneringen har lagt av, Manny.
- Det är över 30 grader varmt. - Vi jobbar med det.
- Tarrytown, har inte du gått av? - Sam.
Satans turgubbe...!
Pappa sa alltid att det lönar sig att få nya vänner. En gång till?
Luftkonditioneringen fungerar tyvärr bara i den sista vagnen.
Glöm inte att ta med era saker.
Vi har tyvärr hamnat i helvetet.
Helvetesresan till Cold Spring.
Två par -damer och fyror.
- Får man vara med? - Visst, fram med stålarna.
- Jag har en hundring. - Texas hold 'em...?
Då så, mina herrar...
Varsågoda.
- Hur är det? - Fråga inte.
- Du borde ha gått av. - Efter tio år vill jag se ändhållplatsen.
- Varför det? - Du, då?
- Ja, vad då? - Jag har inte sett dig förut.
Jag har inte sett dig.
- Du brukar inte ta den här pendeln. - Och...?
- Din vän verkar inte gilla mig. - Jag ville bara snacka lite.
Om du har nåt du vill säga, kan du väl bara säga det.
De flesta av oss tar den här pendeln varje dag.
Vi nickar och hälsar, men hur mycket vet vi egentligen om varandra?
Du då, Mike? Vad vet vi om dig?
Okej då... Jag fick sparken i dag.
Jag har inte vågat säga nåt till min fru. Nu måste jag se min son i ögonen.
Vad säger man? "Jag är ingen riktig man."
Vad är jag för en far, för en make?
Jag är 60 år. Vem vill ha mig?
Det var väldigt ärligt.
- Och jag tyckte att mitt liv var skit. - Ska vi spela nu?
Jag lägger mig.
Tidigare i dag fick jag höra en hypotetisk fråga.
- Hur löd frågan? - Ponera att nån bad er göra en sak.
En bagatell för er, men det skulle påverka en annan passagerare.
Skulle ni göra det?
- Vad får jag för det? - 100 000 dollar.
- Absolut! - Du vet inte vad det är.
- Vem bryr sig?! - Vad skulle man göra för något?
En passagerare hör inte hit och har en väska av okänt slag.
Man ska bara hitta passageraren innan den kliver av.
- Det var inte mycket att gå på. - Jag vet...!
- Vad händer sen, då? - Passageraren dör... rent hypotetiskt.
Vad skulle du göra, Mike?
Jag skulle samla alla i samma vagn och berätta om det.
Nej, skulle du ta pengarna?
Vet du vad?
Det har jag redan gjort.
- Jag har räknat till fem. - Fem vad då?
Fem personer som inte hör hit, som jag aldrig har sett.
Damen som sitter här...
...tjejen med rosa hår, mr Goldman Sachs...
...min gitarristvän...
...och du.
Jag heter Jackson.
Vet du vad jag skulle göra?
Ta mina 100 000, leta reda på killen och säga åt honom att ta ett annat tåg.
All in.
Säkert? Okej.
Du svarade inte på frågan. Vad gör du på tåget?
Jag kanske också vill se ändhållplatsen.
Vänta lite...
Jag synar.
Månadskort. Du pendlar varje dag.
Ja. Och så har jag kåk.
- Vad har du för nåt? - Jag är inte med längre.
Tänk om det är mig du snackar om.
- Är du det? - Om.
Nån vill se dig död. Jag kan hjälpa dig om du säger vad du vet.
Varför Cold Spring? Vad har du där?
- En gitarr. - Öppna det.
- Varför ska jag lita på dig? - Öppna fodralet.
- Vad gör vi nu, då? - Barrikaderar oss i första vagnen.
- Ska du oskadliggöra mördaren själv? - Jag tänker försöka.
Jag är inte Prynne.
Fast det har du redan listat ut.
- Gitarren är vänstersträngad. - Och...?
Hur gick det?
Du har pistolen i höger hand.
Åh fan, det var väl därför hon valde dig.
Fyra passagerare kvar. Vem är det?
Ingen aning.
Trots allt som står på spel vet du ändå inte.
- Du dödade FBI-agenten. - Det var ditt fel.
- Vad får du för att döda vittnet? - Lika mycket som du.
Ändå går man back.
Hur mycket man än får, blir man skyldig ännu mer.
Vem är Prynne? Säg det nu.
Nej.
- Du vet inte vem du har att göra med. - Gör du det?
Ja, Michael, det gör jag.
- Släpp den. - Ta det lugnt.
Vänd dig om.
Vem är Prynne?
- Jag vet inte. - Du ljuger!
Var inte dum. Sluta.
Inte förrän Prynne är död.
Det får du inte göra.
Tiden är ute. Vem är Prynne?
Det kvittar. Din kille är död.
Har du pistolen?
Ta vapnet, Michael.
Döda Prynne och ta väskan, så får din familj leva.
Jag vägrar.
Du måste välja. Du kan rädda vittnet eller din familj.
Du vet ju vem Prynne är. Avsluta det du påbörjat.
Garrison.
- Vart tog gitarrkillen vägen? - Han klev av.
Och inga sunkiga pensionat den här gången.
Nästa: Cold Spring. Slutstation: Cold Spring.
- Nu är det bara du kvar. - Va?
Vad ska du göra i Cold Spring?
Det har du inte med att göra.
- Vad har du i väskan? - Det var väl ett väldans tjat om den!
- Prynne? - Släpp mig...!
- Jag vill hjälpa dig. - Gör nåt!
- Vem är det? - Släpp henne.
Hon vill se dig död...!
Du såg ett mord. Du har nåt som hon kan döda för.
Släpp henne nu.
Ge mig telefonen! - Ni sitter kvar!
Var snäll och ge mig telefonen.
Jag menade inte det jag sa. Snälla, svara.
Jag vill prata. Och lyssna.
Jag...
Jag vet inte vad du håller på med, men jag är inte den du letar efter.
Jag har grälat med min pojkvän.
Jag var inte säker på om jag ville bo här eller vara tillsammans.
Jag ville bara inte åka hem efter jobbet.
Förlåt mig. Ta den.
Förlåt.
De tänker döda min familj.
Det finns ingen annan.
Sex enkelbiljetter, sex zonkort.
Sex som skulle till Cold Spring.
Men... det var en som gick av i Garrison.
Goldman Sachs... Han satt vid gången.
Hej då.
Han bytte plats...!
Prynne... Hester Prynne, "Den eldröda bokstaven".
Du köpte biljett till Cold Spring.
Ändhållplats: Cold Spring.
Är det gjort?
- Är det gjort?! - Jag vägrar.
Jag var så säker på dig!
Att skona en främling före familjen! Du tror visst att du är hjälte!
Jag vägrar göra som du säger.
- Manny. Gisslansituation. - Jag larmar.
- Sista chansen! Gör det! - Nej.
Prynne har bevis på en konspiration. De jag jobbar åt gör allt för att gå fria.
- De är väldigt mäktiga. - Vilka då?
- De dödar dig, din familj, alla på tåget. - Vilka?
- Du har gjort ditt val. - Joanna, vilka jobbar du åt?
Nu dör allihop.
Hallå...
- Polisen har underrättats. - Stanna tåget.
Vill du leva, så stoppar du tåget. Dra i nödbromsen -nu!
Okej. - Håll i er nu, allihop.
Tack. -Tåget är här inom en minut.
Allt är förberett, vittnet ska höras på hemlig adress.
- Varför stannar det inte? - Jag vet inte.
- Jag hade inget med det här att göra. - Manny!
Hjälp mig få upp den!
Lokföraren är död, dörren har fastnat, jag kommer inte åt kontrollpanelen!
Bromsarna fungerar inte, vi kan inte stoppa tåget!
- Va? - Vi håller spåren tomma.
- Uppfattat. -De håller spåren tomma. - Va?!
Kurvan före Beacon...
Tar vi den i 115 km/h, spårar vi garanterat ur.
Alla är i sista vagnen. Kan vi koppla loss den?
Vi får försöka!
Kopplen måste isär.
Man kommer bara åt säkerhetsspärren under vagnen.
Nån får dra i handtaget och en av oss får gå ner och lossa spärren.
Aldrig i livet!
Bara ut och ner för stegen!
- Jag gör det! - Bra.
Gå och säg åt alla att vara beredda.
Vi har bara två minuter på oss.
Håll er bara lugna.
- Håll er lugna. - Varför då?
- Gör som jag säger! -Alla sätter sig! - Jag sitter redan.
Kedjan har fastnat!
Jag hämtar yxan!
Jag visste att tåget skulle bli min död.
- Öppna dörren! - Är alla oskadda?
- Vi måste ut! - Öppna!
Håll er lugna. Gå inte av tåget!
Få upp dörren!
Stäng dörren, Jackson. - Faran är inte över än!
Täck över fönstren med tidningspapper. Använd vatten, läsk -vadsomhelst.
- Det är ju vansinne. - På med vatten, täck över fönstren!
- Varför ska vi göra så här, Mike? - Vi är iakttagna, de försökte döda oss!
Ni är rädda, men jag behöver hjälp. Ni får inte gå.
Inte förrän jag vet att alla är i säkerhet.
De har mördat oskyldiga och fått tåget att spåra ur.
Allt för att kunna hitta ett vittne.
Något hon har som de vill komma åt.
Dödade jag inte dig, skulle min fru och son dö.
Men jag skulle aldrig göra som de vill.
Hjälp mig. Jag måste få veta varför de vill se dig död.
- Vad heter du? - Sofia.
Sofia...
Du behöver inte vara rädd.
Jag tänker inte låta dem göra dig illa.
Kan du visa vad du har i väskan?
Var det den här de ville ha?
- Vet du varför? - För att den var Enriques.
Han som hoppade?
- Ricky tog inte livet av sig. - Var du där när han dog?
Mig kan du berätta för.
Berätta vad du såg.
Ricky var stadsplanerare.
Ibland blev han tvungen att jobba över och då satt jag där och läste läxor.
Jag väntade på Ricky vid hissen när två män dök upp.
Jag såg inte ansiktena.
Men de letade efter Ricky.
Jag gömde mig, så han skulle slippa få problem.
Men de ville ha nåt av honom.
Sen började alla skrika och jag hörde hemska ljud.
De gjorde honom illa. Jag hörde skriken. Han sa att han hade den hemma.
- Du tog den. - Det är klart, jag vill ju hjälpa honom.
Jag kikade genom dörrspringan.
Jag såg en kille som höll fast Ricky och slog honom.
- Han sa nåt om att vara ädel. - Ädel?
"Att göra rätt leder till döden. Att vara ädel är meningslöst."
Och sen...
De bara...
Jag visste inte vad jag skulle göra.
- Jag förstår. - Jag bara tog den och sprang.
- Varför ringde du inte polisen? - Det kunde jag inte.
De som dödade honom var poliser.
Herregud...!
Sen gick jag hem till en tjejkompis som känner en FBI-agent.
Garcia säger att hårddisken är bevis och att jag är vittne-
- att det är farligt i stan, att jag skulle ta 18.25-tåget och de skulle skydda mig.
- Och du har inte sagt nåt till nån annan. - Nej.
Din väninna litar väl på FBI-agent Garcia?
Det vet jag inte.
Nån vill bli av med dig.
Om det inte är han, vem är det då?
Herregud...!
Vad sjutton...?!
MacCauley!
Det är kommissarie David Hawthorne.
Tåget är omringat, du kommer ingenstans.
Kasta ut vapnet. Sen går vi ombord och för ut gisslan.
Bli inte rädda.
- Ingen kommer till skada. - Det är standardförfarande. Ingen fara.
Ingen kommer till skada.
En hel armé!
FBI-agent Garcia, kom.
Insatsstyrkan ska stå beredd att gå in.
Var har vi skyttarna?
- Säg till så fort ni har fri sikt. - Uppfattat.
- Det här är inte bra. - Det är ingen fara.
MacCauley!
Du har en vän som vill komma ombord och prata.
Nu ser vi dig.
Vi direktsänder utanför Beacon där ett pendeltåg har spårat ur. Inga dödsfall.
Gå därifrån...!
Vi har ljud på Murphy.
En f.d. polis har tagit över tåget och håller passagerarna som gisslan.
Hur är det där inne?
Löser vi inte det här, stormar de tåget.
Vi kan väl snacka.
Var är min familj? Polisen åkte ju dit.
Ja, jag vet inte vad som hänt. Vi gör allt vi kan.
- Du vet inte vad som pågår. - Berätta, då. Släpp in mig.
Jag är obeväpnad.
Hur många har du där inne?
Hjälp till nu. Utan resultat får jag gå tillbaka. Hur många är det i gisslan?
- Vi måste göra nånting. - Ja, men vad kan vi göra?
- 15, 20. - Släpp några stycken.
Hur vet jag att de går säkra?
- Gisslan? - Det finns nån som jag måste skydda.
Är du orolig över säkerheten, kan jag ta hand om dem.
Inte än.
Nej...
Sju år som kollegor och du hjälpte alltid mig. Låt nån hjälpa dig nu.
Mike...!
Vi gör ett byte. Släpp några ur gisslan och ta mig i stället.
De kommer ut.
Kom nu.
Gå försiktigt.
Det verkar som om gisslan släpps-
-men vi vet inte hur många som är kvar.
- Var det alla? - Ja, kom nu.
Bilen är på väg hem till dig.
De har taggat dig.
De stormar snart. De vill inte riskera att skjuta en polis.
Lägg ifrån dig pistolen. Jag är obeväpnad.
Säg åt dem att släcka.
- Släck. - Släck.
Bussigt...!
Inget ljud.
Du hade rätt. Det finns ett vittne här som skulle möta FBI i Cold Spring.
- FBI-agent Garcia? - Visste du?
- Hawthorne tog ifrån honom befälet. - Typiskt.
Bekräfta vad vi ser.
Taggen lyser i blått.
Vad fan var det som hände? Helt plötsligt har du en gisslan.
De har dödat tre och orsakat urspårningen!
Allt för att komma åt bevismaterial.
- Var är det? - Karen och Danny först.
- Polisen ska ringa mig direkt. - Då väntar vi.
Då väntar vi.
Hur är det med er?
- Fantastiskt. - Bra, men jag är kissnödig.
Det är olikt dig.
Du påstår att det var en fälla, att du har ett vittne och bevis.
- Jag tror dig, men... - Men vad då?
Det viktiga är det jag kan bevisa.
Klart du undrar över familjen, men nu räcker det.
Ge mig beviset, så slipper fler fara illa.
Säger du det som polis eller som vän?
Inte vet jag. Vad skulle du säga till mig?
Vi har ont om tid.
Jag fattar att du vill agera ädelt, men att vara ädel är meningslöst.
- Det var du. - Va?
Du ringde mig, du kände till vittnet...
- Du vet vad de såg. - Det sa jag ju.
Mördaren var polis. Du arrangerade allt.
Vänta lite nu...
Du dödade Enrique Mendez. Du visste att Prynne var på tåget.
Jag var din måltavla. En f.d. polis som pendlar varje dag!
De som pratar med dig vill bara...
- Du är ju galen...! - Nu snackar du!
Taggen i närkamp med måltavlan.
Skjut bara med fri sikt.
Ska jag säga att du dödat tre? En FBI-agent.
Orsakat en urspårning och tagit gisslan för att nån kvinna hotat din familj?
- Det var du! - Det ser inte så ut.
Ta bort pistolen innan dina kära råkar illa ut.
Var är de nånstans?
Jag dödar dig...!
Okej... Jag försöker hjälpa dig.
Mäktiga personer hotas av bevisen.
De ser allt, på FBI också.
Jag sa åt dem att låta vittnet ta ditt tåg, du behövde ju pengar.
Men du kunde förstås inte göra som hon sa.
Om jag inte svarar, dör din familj.
Så ge mig pistolen nu.
Du har inget val, Mike!
Det måste inte sluta så här.
Tänk på Karen, Danny...
Du får inte säga deras namn...!
Du har gjort tillräckligt, Mike.
Är det klart? Gör det du ska.
Saken är den att jag också har familj.
Vem är Prynne?
- Murph... - Jag behöver bara ringa henne.
Vem är Prynne?
Vem är Prynne?!
Mike... Vem är Prynne?
Vem är Prynne?
Det är jag.
Jag är Prynne.
Nej, hon försöker skydda mig.
- Jag är Prynne. - Vänta.
Jag är vittnet. Jag är Prynne.
Nej. Jag är Prynne.
De ljuger. Jag är Prynne och jag vet vad du har gjort, din jävel.
Jag är inte Prynne.
- Det är ingen. - Nån måste det vara.
Skjut när du kan.
Låt den vara!
Murph!
Kan du skjuta? Jag upprepar: Kan du skjuta?
- Svar nej. - Håll koll på gisslan och taggen.
- Ska du döda allihop? - Nej, det ska du göra.
Fri sikt.
Skjut honom.
Obeväpnad!
Rör er inte! Ligg kvar!
Mot väggen!
Ner!
- Raklånga på golvet! - Sluta!
Han räddade mig! Han räddade mig.
Prynne?
- MacCauley? Michael MacCauley? - Ja.
FBI-agent Garcia. Er familj är i säkerhet.
Vi grep tre män utanför ert hem.
Var han din kusin?
Berätta vad du såg.
Tack.
- Ändhållplatsen. - Ja.
Nästa gång åker jag buss.
En sak vet jag: att han är en riktig hjälte. Skriv det.
H-j-ä-l-t-e. Har du skrivit det nu?
- "Hjälte." - Bra.
- Har du nån kille, eller vad då? - Va?
- Ja. - Är det allvar?
Hej, älskling.
- Så du ser ut. Hur är det med dig? - Det är ingen fara. -Tjena, grabben.
Mrs MacCauley, jag tror bestämt att ni har tappat bort den här.
- Som jag har letat. Ska vi åka hem nu? - Ja, det gör vi.
- Är det så här ditt pendlande ser ut? - Ja, vareviga dag.
Hjälp mig upp.
Är det verkligen sant, det de säger om Murph?
Ett ögonblick, bara.
David.
Det har varit en pågående utredning om Alex Murphy och andra poliser.
- En kvinna... - I 35-årsåldern.
Vi kollar övervakningskamerorna kring 86th Street.
Vi säger till så fort vi vet nåt.
Jag är ledsen att det gick så långt.
Jo, Mike...
Vi saknar såna som du i poliskåren. Hederliga killar.
Fler detaljer har framkommit...
Ett vittne har överlämnat bevis...
Flera inblandade poliser...
- Mordet på en stadsplanerare. - En avslöjad konspiration.
Både stadshuset och borgmästarens kansli.
Skandalen växer sig bara allt större.
Den gåtfulla kvinnan och hjärnan bakom urspårningen -finns hon ens?
"Man ser vad en människa går för när det stormar." Alexandre Dumas.
Den där har jag läst. Mäktigt slut. Är det ledigt här?
6.20 varje morgon till Chicago, 17.30 hem.
Jag trodde inte du var pendlare.
Har vi träffats?
Jag har tänkt på dina uppdragsgivare. Försvinner Alex Murphy, vinner ni.
Om en 16-årig flicka dör på tåget, vinner ni.
Du gör ditt jobb och försvinner, vi andra är bara svinn man får räkna med.
Du valde inte mig för att vittnet satt på mitt tåg, du placerade henne på tåget.
Du kanske fick mig avskedad också.
Då hade jag motiv och möjlighet, precis som Alex Murphy.
Det var inte hans operation. Du manipulerade oss båda två.
Jag vet inte vad du förväntar dig nu.
En liten sak.
Vad då?
Översättning: Jennifer Warrender Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd AB Svensk Filmindustri